Чи є платником екологічного податку СГ, який має дозвіл на розміщення відходів із встановленими лімітами, та здійснює тимчасове розміщення побутових відходів (в тому числі контейнерах) до їх видалення шляхом вивезення відповідно до укладеного договору з підприємством комунального господарства на вивіз побутових відходів?
Управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Вінницькій області відповідає, що Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями (далі – Кодекс) передбачено віднесення до складу платників екологічного податку за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об’єктах (далі – Податок) суб’єктів господарювання, які здійснюють «розміщення відходів» в розумінні п.п. 14.1.223 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, як постійного (остаточного) перебування або захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях або об’єктах, на використання яких отримано дозволи уповноважених органів.
Утворювачі або власники відходів, які не є суб’єктами господарювання у сфері управління відходами, зобов’язані забезпечувати зберігання відходів у спосіб, що є безпечним для здоров’я людини та навколишнього природного середовища, та передавати відходи суб’єктам господарювання у сфері управління відходами протягом одного року з моменту їх утворення (п. 3 ст. 13 Закону України «Про управління відходами»).
Таким чином, якщо відходи, які утворились під час провадження діяльності суб’єкта господарювання, були розміщені та відображені у попередніх звітних деклараціях, але не передані спеціалізованому підприємству, то за такі обсяги відходів у суб’єкта господарювання виникають податкові зобов’язання з Податку.
Підставою для виключення суб’єкта господарювання з платників Податку є наявність у нього договору на видалення та утилізацію відходів зі спеціалізованими підприємствами, які отримали дозволи уповноважених органів на здійснення постійного (остаточного) перебування або захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях або об’єктах (місцях розміщення відходів, сховищах, полігонах, комплексах, спорудах, ділянках надр тощо).
Наявність у таких спеціалізованих підприємств ліцензій на провадження будь-яких інших операцій з відходами (наприклад, збирання, перевезення, тимчасове зберігання) не є підставою для виключення суб’єкта господарювання з числа платників Податку.
Разом з тим, для забезпечення вимог п. 240.5 ст. 240 Кодексу, суб’єктам господарювання необхідно облаштувати спеціально відведені місця для тимчасового розміщення відходів та запровадити належний облік відходів різних класів небезпечності для виконання договірних зобов’язань із спеціалізованими підприємствами із утилізації або розміщення (захоронення) відходів.